Румен Ченков
Черно, бяло

chitanka.info

Отдавна не сънувам цветни сънища.

Животът е, отдавна, чернобял.

В съня си крача все по глухи пътища,

покрити с черна, миризлива кал.

И крачат черно-бели минувачи.

Посоки няма, ала те вървят.

Изглеждат някак уморени, мрачни,

но кал ще ги покрие, ако спрат.

Бели призраци, всъщност сънувам,

в апатично-безрадостен град.

Черни сенки от мрака изплуват

и обгръща ме призрачен хлад.

А кога се събуждам — не зная.

Може би, пък, изобщо не спя.

Боже Господи, все ми е тая!

Черно-бял минувач съм. Вървя…

1996 г.

Добрич

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.